MAROKO 1979
Byli jsme prostě tři kluci, seděli jsem na gauči
a byli jsme totálně zfetovaní.
Fakt totálně zfetovaní.
Díky.
- Co děláš? - Razíme do ulic.
Robe, nechej si ty vlasy.
- Podívej na něj. Je horší než Stella. - Mám pocit, že dnes budu skórovat.
- Ty dnes potkáš děsně žhavou holku. - Jo.
- A přijdeš zpátky domů. - Jo.
A uděláš se do ponožky.
Tobě se to směje. Ty máš kočku, a parádní.
To dlouho nevydrží.
Vy hajzlové.
Odkud to máte?
Večír.
- Kdes byla? - Ve škole. Celej den.
- Celej den! - To tě tam zavřeli?
- Na rozdíl od vás mám snahu. - Všecko se musí jednou zkusit.
Nechápu, že ti to vždycky projde, Stello.
- To bude ten můj sladkej ůsměv. - Nebo spíš tvoje sladká prdelka.
Ty seš posedlej sexem.
Škoda. Teta vždycky říkala, že vypadáš jak andělíček.
Ta ale měla pěknou prdel.
- Liame, ne! Přestaň! - "Můj ůčes!"
Odpal. Zrovna jsem si to načesal.
To by stačilo. Jdeme, pánové.
- Kvůli tomu, že ty máš blbý vlasy. - Cože?
- Já přijdu do klubu. - Jo. Tak zatím.
Dělej, Stello.
- Stello, to je Lucy. - Ahoj.
- Tak přijdeš? - Jo, jasně.
- Tak sebou hni. - Za půl hodiny jsem tam. Ahoj.
Kruci!
- Kdo sakra seš? - Já jsem Joe.
Novej spolubydlící. Robův kamarád.
- Vyděsils mě k smrti. - Promiň.
Já jsem celej takovej strašidelnej.
Ty asi budeš Stella, co?
Jo. Jak to víš?
Podle toho, jak tě Rob popisoval.
- Těší mě. - Mě taky.
Bože...
Jdeš taky na ten mejdan?
- Máš všechno? - Jo.
Já mám pár zlobivejch pilulek.
Budeš zlobivá holčička?
To já jsem pořád.
Kdo je tohle?
Joe, tohle je pan Becker. Náš domácí.
Dobrej večír.
- Joe se k nám bude stěhovat. - Kdo se stěhuje pryč?
Conrad. Díky bohu.
Musíte mi tyhle věci hlásit. Nemám rád, když lidi jen tak mizí.
Jo, promiňte.
Mám problémy s elektrikou.
- Budu vám možná muset zajít na pokoje. - Proč?
Neboj se. Nebudu vám číst deníky. Jen to zkontroluju.
Jo, jasně.
Moc mě těšilo. Zatím.
To je sympaťák.
- Je to pošuk. - Dělám si legraci.
Ty sis dal načas.
Teď?
Jo, teď.
Pohlídej mi to na chvíli.
Pozornost podniku. Dárek na oslavu stěhování.
Tak vítej do party.
- Ty seš nějaká červená, děvče. - Jo.
Tancovala jsem.
Proto máš tričko naruby?
Vzrušující je to riziko.
Když holka myslí, že někdo přijde, dřív se udělá.
- Přesně. - A v tvým případě to dřív nafilmuje.
Měl bys poslouchat. Třeba se něco naučíš.
- Já jednou šukal na dámským záchodě. - No jo, jasně. Kdy?
Strašně dávno.
S kým?
Už nevím. Kdo si má ty holky pamatovat?
Já byl jednou v jednom klubu v Amsterodamu.
Vytáhli mě na scénu. Musel jsem prošťouchnout holku před stovkou lidí.
Byli to skoro samí chlapi.
- Hergot. Já klidně vyzkouším všecko. - Jo?
Už jsi někdy lajnoval kolej?
Největší frajer je ten, kdo sjede lajnu poslední, než projede vlak.
- Nalajnuj to, Spenci. - To je uhozený. Fakt uhozený.
Rychle. Už jede. Dělej, člověče.
Počkejte. Kde vidíte vlak?
Sjeď to, ty posero.
Měla slovník jako dlaždič.
Na tebe určitě nemá.
Na mě?
Sedni si vedle toho svýho.
Co děláte?
Promiň, brácho. Špekulujem, co nás nejvíc vyrajcuje.
Jo? A co?
A musí to bejt...
sex s někým, koho doopravdy miluješ.
- Nekecej. - Tak povídej, brácho. Co je to?
- Co je co? - "Co je co?" Největší rajc?
- Já myslel, že expert seš ty. - To já taky, než jsem potkal tebe.
Já zažil nejdivnější rajc, když jsme vyvolávali duchy.
Cože?
Já se mu snažím rozšířit obzory, a on řekne, že je to rajc.
- Vážně? Vyvolávání duchů? - Jo.
- Ty na ty sračky věříš? - Na jaký sračky?
Na duchy a tak?
Počkej, až uvidíš tu sklenici klouzat po stole, kamaráde.
Jak říkám, je to rajc.
Tak to zkusíme.
Ale, ale, ale.
Zdá se, že se chytli, Luce. Zkusíme to?
- Co, teď? - Jo.
Nemá se to dělat pod vlivem alkoholu.
Ne, zapomeňte na to. Tady já duchy vyvolávat nebudu, dej mi pokoj.
Vstávejte, mrtvoly. Tady nás máte.
Duchové. Takový hovadiny. Já přišel na mejdan.
Prosím tě. Jestli na to nevěříš, nemáš se čeho bát.
- Tady. - Ta snad není normální.
- Ty seš většinou pro každou špatnost. - No jo.
- Nic špatnýho se nestane. - Ještě papír.
Třeba natočíme důkaz.
Tady je sklenice.
- A. - Dobře, to je A.
- B... - Dávej pozor.
Pošli to dál.
Nejdřív zkusíme čísla do sportky.
Nebo zavoláme nějakou mrtvou kočku. Marilyn Monroeovou.
Tobě se ozve tak Marilyn Manson.
Přestaňte. Musíme to brát vážně, jasný?
Tohle jsou pravidla.
Každej dá pravej ukazovák na sklenici.
Netlačte, netahejte, jen ho na ni položte.
A snažte se soustředit jen na otázky.
Ale hlavně nesundávejte prst ze sklenice, dokud neřeknu.
Proč?
Zavřeli bysme duchovi dveře, než by se mohl vrátit do svýho světa.
Víte co?
- Co? - Je skoro půlnoc.
No a co?
To se otevíraj dveře pro ty největší zloduchy.
Robe.
Zlý duchy volat nebudem, že ne?
- A co když jo? - Jen si dělám srandu.
- Hlavně to neříkej, až začnem. - Protože to sranda není.
- Ne. - Děsíš holky.
- Tak dobře. - Poslouchejte.
Jestli to chcete zkusit, musíme se soustředit.
Díky, lásko. Ale stejně, my nikoho volat nebudem.
Mluvíte s tím, kdo na druhé straně čeká. Oni si vybírají nás.
- Oni si vybírají nás? - Jestli máte strach, řekněte to teď.
Jasný?
Jestli je tady někdo, kdo se s námi chce spojit, my ti nasloucháme.
Jestli máš pro nás sdělení, jsme ti k dispozici.
- Ta je jak mystická Meg. - Díky.
Promiň. Pokračuj.
To je všecko?
- Tlačíš na ni. - Ne, netlačím.
- Co je to? - Duch někoho, kdo neumí psát.
- Ai-ban-an-ar? - Chce banán.
Ticho. Někdy jim chvíli trvá, než se začnou soustředit.
Počkejte.
- Zeptejte se někdo na něco. - Jestli zná budoucnost.
ANO
- Ta sklenice je horká. - Je to jen tření.
- "Všichni." To je "všichni". - M.
- R. - Já to nechápu.
- "Všichni mrtví"? - Proč "všichni mrtví"?
- "Všichni mrtví." - Měli bysme toho nechat.
- Já to nedělám. - Jestli to někdo dělá, tak přestaňte.
Kdo jsi?
D-Ž-l-N.
Džin?
Ne!
Ne, přestaň!
Co blbneš?
- Co je to džin? - Panebože.
- Co se stalo? - Tohle už znova dělat nebudem.
Dělaj si z nás prdel. Máte to nazkoušený?
- Na mě se nedívej. - Co se stalo Liamovi?
- Asi má plný kalhoty. - Já půjdu za ním.
Co to mělo sakra znamenat?
Já nevím. Někdy se duchové snaží lidi vyděsit.
- To se mu teda povedlo. - Měli bysme jít.
To se to mě jedinýmu líbilo?
Co se stalo?
- Úplně jsi všecky vyděsil. - Nic se neděje. To je v pohodě.
- No tak, mně to můžeš říct. - Nic se nestalo.
Ne, prosím tě. Víš, jak moc mi na tobě záleží.
Nechci na tebe házet svý noční můry.
Liame.
Já tě chci celýho.
Jo?
- Ne, já nemůžu. - Dej si ho na řetízek.
Chci ti ho dát.
- Nezlob se. - To je dobrý.
- Kde máš inhalátor? - Dole.
- Půjdeme dolů. - Ne. Tady je hezky.
Já se hned vrátím.
Kruci!
Kruci.
Jak se to tam dostalo?
Robe, já vím, že to seš ty.
To není žádná prdel.
Annie.
VŠICHNI MRTVÍ
Liame!
Kruci!
Kde seš?
Prosím vás!
Pomoc!
Vážně tady dnes můžu spát?
Lidi tu dnes nebudou chtít nikoho cizího, když...
Ty tady teď bydlíš, kámo.
Je mi to líto. Já vím, že jste byli...
Já jsem v pohodě.
Pojď.
- Máme ještě trávu? - Ne.
Já něco potřebuju. Srdce mi buší jako zvon.
- Ježíši Kriste. - Promiň.
Třeba bych měl zajít za McCannem, jestli něco nemá.
Teď? Ty mě necháš samotnou?
- Jo. Pojď se mnou. To nebude nadlouho. - Já jsem v šoku.
Právě mi umřela kamarádka.
No jo.
Byla to i moje kamarádka, ale já se fakt musím nějak uklidnit.
Pojď se mnou.
Za deset minut jsem zpátky, jo?
Určitě si teď říkáš, žes ten pokoj neměl brát.
DŽIN Arabský démon stvořený z ohně.
Džinové obývali zemi před tisíci let, ještě před Adamem.
Zlý duchy volat nebudem, že ne?
"Ve své přirozené podobě je džin z ohně,
ale může se přivtělit, pokud ho někdo zavolá bez šamana."
"Přivtělení se lze zbavit vyháněním."
Nesundávejte prst ze sklenice, dokud neřeknu.
Proč?
Zavřeli bysme duchovi dveře, než by se mohl vrátit do svýho světa.
- Ne! - Ne, přestaň!
Kruci!
Panenko skákavá.
Spenci?
Kruci!
Co tady děláš?
- Spenci, seš to ty? - Co děláš na mý lodi?
- Chceš dostat do držky? - Jen klid.
- Jo? - Kdo seš?
- Přišel jsem ti říct, že vypad proud. - Já nemám elektřinu.
Jak to mám vědět? Chtěl jsem ti jen pomoct, ty krávo.
Vypadni.
Ten tě vážně vyděsil, co?
On ne.
Něco tady bylo.
- Byl to ten kluk. - Ne. Bylo to něco jinýho.
Já už tady nebudu.
Dobře.
Seberem tvý věci. Pojď.
Nemohl jsi spát?
Šel jsem ven.
Pro cigarety.
Pořád si říkám...
kdybych šel s ní.
Musel jsem projít kolem ní.
Máš pravdu. Radši jim nic neřeknem.
Je to tak lepší. Beztoho jsou doplašení.
Nemysli na to a nic jim neříkej.
Děje se něco?
Nechtěli jsme zůstat na lodi.
- Seš v pořádku? - Jo.
Ale dnes bysme měli být spolu, nemyslíš?
Jo, jasně. Pojdťe dál.
Díky.
- Od čeho byla popálená? - Nemůžete to pustit z hlavy?
Pořád si říkám, na co asi myslela.
Byla by živá, kdybysme se nepletli do věcí, kterejm nerozumíme.
- To nedává smysl. - Ne?
Ne. Annie zabil nějakej psychopat na střeše. Nepozvali jsme ho na mejdan.
- Podle tebe to spolu nesouvisí? - Ty myslíš, že jo?
- Cítils to. Jako ostatní. - Přestaň. Jsi z toho vedle.
- Něco v tom skladišti bylo. - Ne, nebylo. Uklidni se.
- Já nechápu, jak to můžeš popírat. - Stella má pravdu.
Na mě dnes večer něco zaůtočilo.
Cože?
- Jak to myslíš, "něco"? - Já nevím.
Jen jsem něco cítila.
Co já vím, co to bylo.
Vidělas něco?
- Co přesně jsi viděla? - Nic.
To se nedá vysvětlit.
Nemusela jsem nic vidět, abych věděla, že tam něco je.
- Seš v šoku. Třeba... - Ne.
Na stole vyšlo slovo "džin".
- No a? - A džin je ohňovej démon.
Ohňovej démon. Dej mi svátek. Chce nám zamotat hlavu.
Uklidni se.
Luce?
Když někoho zabije džin, je hrozně popálenej.
Viděla jsem obrázky. Je to jako to, co se stalo Annie.
Všichni jsme strachy bez sebe, a tyhle kecy nám nedodaj.
Džin je připoutanej k tomu, kdo ho zavolá.
Dokud ten člověk neumře, nemůže se džin osvobodit.
My jsme ho všichni zavolali.
- To jde po nás po všech? - Počkej moment.
Jestli jste někdo hejbal tou sklenicí, měli byste nám to teď říct.
Máme to celý natočený.
Kamera nelže.
V.
- Í. - "Všichni mrtví."
Do prdele!
- Jestli to někdo dělá, tak přestaňte. - Kdo seš?
Může s ní někdo hejbat?
Já jen vím, že jsem to nebyl já a že to nebyla Lucy.
Neměli jsme to dělat.
Ne, přestaň!
Páni, to bylo divný. Proč tak vyšiloval?
- A co teď? - To nic není. Nebojte se.
- Nic se neděje. Já jsem tady. - Seš v pořádku?
Nebojte se. Je to jen pojistka. Vypadávaj tu každou chvíli.
- Kde je skříň? - Dole u Beckera. Já ho vzbudím.
Já půjdu s tebou.
Nic se neděje. Je to jen pojistka.
Pane Beckere?
Myslíš, že tam je?
Chodí ven v podivnou dobu.
Běž.
Já tady nebydlím. Jak to bude vypadat?
- A navíc už mám dva vroubky. - Fakt?
Jo, ale neříkej to Lucy. Ta to neví.
- Tak běž. - Jak myslíš.
Dobrý.
Opatrně. Sakra, člověče.
Kruci, Spenci!
- Hergot! - Klídek.
- Co to děláš, brácho? - Já jen...
Nemoh jsem odolat menšímu vloupání.
Pojď najít ty pojistky.
- Co budem dělat? - Zmlkni. Zalez tamhle.
Ne...
Do prdele!
- Musíte se na něco podívat. - Co?
Pojďte!
To je to slovo. Džin.
Na co má písmenkovou desku?
Do prdele. Vzývání Satana.
NĚKOLIKANÁSOBNÁ VRAŽDA V MAROKU OBVINĚN UCTÍVATEL DĚMONA
DÍTĚ PŘEŽILO SATANSKĚ VRAŽDY
To je Liam.
"Paul Brennan obviněn z několikanásobné vraždy."
"Několikanásobná vražda v Maroku. Obviněn uctívatel démona."
- Měli bysme zavolat policii. - Já tomu nerozumím.
Co chce policie od Beckera?
Řekne mi někdo, co se stalo?
Vypadly nám pojistky.
- Vlezl jsem je k Beckerovi nahodit. - Becker ví, jak to bylo s vašima.
S našima?
- Proč jsi říkal, že umřeli při havárce? - Protože umřeli.
- Proč jsi nechtěl, abych to věděl? - Co?
V roce 1979 odjela skupina uctívatelů démona do Maroka.
Jelo jich osm. Vrátili se dva.
Jeden z nich byl Becker.
A koho obvinili z vraždy? Paula Brennana, otce Liama.
Obhajoba namítá duševní chorobu -
tohle je pěkný -
poté, co se zvrhla seance a on ztratil sebeovládání.
Becker to má celý zdokumentovaný.
Výstřižky z novin, fotky, všecko.
Bydlíme nad jakousi svatyní toho, co proved tvůj táta.
Tatínek není mrtvej. Tatínek je v blázinci.
To je lež!
Je to lež.
Můj otec je mrtvej.
- Bože, viděli jste to? Úplně se... - Zavři hubu.
- Má toho hodně za sebou. - A my ne?
Já vím, že je to tvůj kamarád, ale...
Já mu nevěřím.
Já jdu domů.
Nemáme tam chodit, než poldové chytnou Beckera.
Tam ne. Jdu zpátky k mámě.
- Lucy říkala, že můžem bejt u ní... - Ne. Nezlobte se.
Zavolám vám od mámy.
Co se to sakra se mnou děje?
Haló?
Proboha.
Stello!
Haló?
Jo, co je?
Nic. Jen se mi zdálo, že cítím kouř.
To bude ten tvůj joint, holka.
Jo. Jasně.
Ještě žes přestal. Praskne mi hlava.
Ahoj, Lucy.
Co tady děláte?
Ty vůbec netušíš, s čím jste se zapletli.
Ale já vás toho můžu zbavit.
Musíte ho vyhnat.
Musíš mi věřit.
- Vy víte, co to je, že? - Zavolali jste džina.
A on se teď k někomu z vás přivtělil.
K někomu, kdo tam byl. Možná k tobě.
Ne. Byla to jen písmenková deska.
Už jsem to dělala stokrát. Nic jsem neudělala jinak.
Udělala.
Byl u toho Liam.
Vypadněte!
Je po vás.
Po všech.
PSYCHIATRICKÝ ÚSTAV PENHILL
I kdybych to dovolil,
váš otec by musel podepsat propustku.
Odmítá všechny návštěvy - přátele i příbuzné.
Všechny za těch deset let, co tu jsem.
Můžu?
Kdybyste mu to mohl dát.
Uvidíme, co řekne.
To má být vtip?
Ne.
Tak proč jsi to napsal?
Věděl jsem, že pak se mnou budeš mluvit.
Proč jsi nepřišel dřív?
Myslel jsem, žes umřel.
To ti řekli?
Asi to bude něco jako smrt.
Malá cena za to, cos udělal.
- Zabil jsi mámu. - Tak to nebylo.
Ty vůbec netušíš, co se vlastně stalo.
Já jsem tam byl, že?
Byl jsi děcko.
Nevíš, co jsi viděl.
Vrací se mi to.
Řekni mi, proč.
Pročs to udělal?
Protože jsem musel.
Takžes to byl ty.
Nebyl tam žádnej džin.
Věř mi, byl tam.
A teď?
To s Annie?
To jsi taky "musel"?
- Co jsi udělal? - Ty víš, co se děje!
- Víš to! - Ty jsi ho zavolal.
Ty jsi ho zavolal, že?
Ne!
- Kde byl Becker? - Becker?
Takže ho znáš. Kde je?
Kde sakra je? Řekni mi to!
Dělá, co mu řekneš, že?
- Ne! - Kde je?
Ty to nechápeš. On na tebe dával pozor.
Nehraj si se mnou. Nechej si ty kecy.
- Ty seš psychopat! Ty seš fakt rapl! - Co se sakra děje?
- Co jste mi neřek? - Musíš mi věřit.
Nedělej si moc pohodlí.
Seberem kameru a jdem. Nechci tu bejt dýl, než musím.
- Chci se na to podívat. - Na co?
Celou dobu se to natáčelo.
- A co? - Takže kdo ví, co uvidíme.
Mně se to nelíbí. Nemůžem prostě jít? Prosím tě!
Počkej, brácho. Já to chci vidět.
Horko.
Máš oheň?
Podívej se v kuchyni.
Webstere?
Panebože.
Panebože. Joe!
Webstere?
Joe?
Co to hergot...?
Joe?
Řekni něco.
Joe?
Spenci?
Co se ti stalo?
Viděl jsi Liama?
Co se stalo?
Stella.
Je mrtvá, že?
Jo.
- Byla popálená. - Co se to sakra děje?
Já jsem vám to říkala. Džin zabil Annie, a teď Stellu.
Musíme ho zastavit, než umře někdo další.
Kdo bude další?
Pěkně jsme to posrali!
Proč se na mě tak díváš? Na Stellu můžem myslet potom.
- Teď musíme myslet na sebe. - Hlavně se uklidni.
Jestli sis nevšimla, tak nás to jednoho po druhým zabíjí.
- Co budem dělat? - Vyženem ho.
Můžem ho poslat zpátky.
- Kde je Webster? - Šel s Joem pro to video.
Měli jsme zůstat všichni spolu.
Ale teď spolu zůstanem, jo?
Pitomci.
Kruci.
Tady. Jo?
Jo.
Přesně na stejným místě. Všecko bude stejný.
Tohle zabere. Můžem to vrátit zpátky.
Rychle.
Vítáme světlo a zaháníme tmu.
Vyzýváme tmu, aby se stala světlem.
Lucy!
Slyšíte mě?
Řekněte něco!
Liame, je tu Becker.
Liame, je tu Becker. Je tady.
Liame, měl jsi pravdu! On je tady!
Ne!
Poslouchej mě. Prosím tě, poslouchej mě.
Co vám otec nabídl?
Co?
- To je za Annie. - Liame, ne!
Přestaň.
Nestojí to za to.
Neboj se. Maroko nám nevezmou.
Já myslím, žes ho zabil.
My jsme ho fakt zabili.
Ale nedá se říct, že jsme zabili nevinnýho.
- Jel v tom s tvým tátou, že? - Jo.
Mluvil jsi s ním ve špitále?
- Jaký to bylo? - Je to blázen.
On na to všecko věří.
Na co? Na džina?
Jo. A Becker taky.
Jsou to oba šílenci.
Já jsem taky málem začal věřit na džina.
- Co to bylo? - Co?
Počkej. Kde je Lucy?
Lucy?
- Radši půjdem! - Ne.
Musíme ji najít.
Lucy!
Bože!
Pomoz mi! Třeba je ještě živá.
Ne, není.
Copak to nechápeš? Ti šílenci měli pravdu.
Viděli džina.
A teď seš na řadě ty.
Zdá se mi to, nebo je tady horko?
Bolí to?
To nic není ve srovnání s tím, co jsem zažil já.
Co mi nachystal tvůj tatínek.
Tys mi otevřel dveře, takže jsem se mohl vrátit a ukázat ti, co je to bolest.
Že jsem to krásně vymyslel, zabít vás všecky přes Roba?
To byla snadná kořist - byl tak zatrpklý, tak zvrácený.
A myslel jen na to...
jak přeříznout Annie.
Ne!
Je to k smíchu.
Všichni jste k smíchu.
Ne. Omdlívat se nebude.
Ne!
Co uděláš?
Liame.
To jsem já. Rob.
Prosím tě. Bolí to.
Dostaneš ho ze mě?
Prosím tě.
- Ne. - Prosím tě. Já ho mám v sobě.
Teď umřeš ty.
Půjdeš se mnou, jako Annie.
Děkuju.
Co to s tebou udělali?
Už jsem myslel, že jsem tě navždy ztratil.
Jako tvůj syn.
Snad sis nemyslel, že se mě zbavíš tak snadno?